Guðmundur!
Pappa, gör det inte! ― Jag vet exakt vad jag gör.
Telefonerna fungerar inte.
Det finns alltid ett alternativ.
Den jäveln dök upp här och alla fick panik.
Strömmen gick i hela byn.
Allt är inte som det ska. Sänk ner honom.
Guðmundur omkom i lavinen. Sigurður äger marken nu.
Tror du han är med? ― Bra fråga.
Du kom utifrån, så du ser inte det svarta hålet.
Vilket svart hål?
Allt är ditt fel! Varför gjorde du inget?
Ditt rykte mår bra av att jag är aktiv.
Mitt rykte skulle må bättre om du inte var så rynkig och ful.
Hrafn slår sin fru.
Hurdan var Hrafn som polismästare? Litar du på honom?
Kan jag hjälpa dig?
Kolbrún!
Del 6/10
Femte dagen, tisdag 10 februari
Jag klarar det.
Det här låset kan bara låsas med nyckel.
Blev han inlåst?
Det här är ett mord.
Ásgeir.
Gå till Hrafns kontor och se till att ingen rör nåt.
Vi måste undersöka allt där. Skynda dig.
FÅNGADE
Jag stängde fönstren men röklukten försvinner inte.
Kolbrún ...
Den går in i lungorna. I håret.
Du måste sluta städa. Det här är en brottsplats.
Du menar alltså ―
att Hrafn blev mördad.
Kommer du på nån som önskade hans död?
Tja, han var ju politiker.
Och tidigare polis, så ...
Kommer du på nån fiende?
Sa Hrafn nåt om Geirmundur Jónsson?
Nej.
De sågs gräla vid hotellet.
Vet du vad de grälade om? ― Nej.
Hur skulle jag veta det?
Hur ofta slog han dig? ― Vad talar du om?
Det vet du nog.
Jag går.
Kolbrún ...
Misstänker ni mig? ― Du har ett motiv.
Tror du alltså att jag låste in honom i skjulet?
När märkte du att skjulet brann? ― Jag minns inte.
Då det var för sent att göra nåt.
Kan du förstå hur det känns att se sin man brinna till döds?
Nej.
Men min man har aldrig slagit mig.
Jag tänker inte ljuga. Visst har jag tänkt tanken ibland.
Men inte när jag såg honom där inne.
Vi levde tillsammans i närmare trettio år.
Och så slutade det så här. Så här dog han.
Hjälplös, rädd.
Och vrålande.
Jag älskade honom, trots allt.
Ibland önskade jag faktiskt hans död.
Men jag dödade honom inte.
Vad har hänt?
Vänta här, vännen.
Är allt bra med Hrafn?
Han är död.
Vad ska jag nu ta mig till?
Det är inte mycket att göra.
Behöver Kolbrún nånting? ― Jag tror inte det.
Vänta på Andri här utanför. ― Okej.
Maggi lille, vi går ut och väntar.
Kom.
Aldís sa att Sigurður var hemma på kvällen.
Han sover nu.
Var höll du till i går kväll?
På andra sidan fjorden hos Rögnvaldur.
Han fördriver tiden med att spana på folk med kikare.
Han såg våldet hemma hos Hrafn ―
och grälet med Geirmundur samma dag som Hrafn dog.
Vad händer där? ― Jag vill inte!
Jag vill inte åka!
Vad är det som pågår här? ― Vad?
Vad är det som händer? ― Hur så?
Vart ska du med barnen? ― Hem.
Känner du den här mannen? ― Ja, han är min pappa.
Jag heter Einar. Vi bor ute på udden.
Har du id―bevis?
Javisst, Einar. Nu minns jag dig.
Förlåt.
Jag vet inte vad som händer med mig.
Sa Rögnvaldur nåt mer?
Nej, det var allt.
Det känns som om jag var fast i en mardröm.
Det här är för mycket.
Det är det verkligen.
Det finns väl en massa snögubbar här.
Då får du undersöka alla hus med en snögubbe på gården.
Flickorna lär ha gjort en snögubbe och vi åker inte utan dem.
Jag förstår.
Du var som en idiot på teve i går.
Nån måste ha läckt det. Jag tar tag i det.
En läcka betyder att dina män inte litar på dig.
Och litar de inte på dig, ―
så är du inte rätt man för jobbet.
Jag har nog av det här vädret. Vi får en helikopter senare i dag.
Reguljärflyg skulle vara billigare.
De går inte. Vad kan jag åt vädret?
Enligt Andri hör allt ihop: Litauiska maffian, människohandeln, ―
mordet på kommundirektören, torson.
Andri pratar strunt. ― Han har näsa för sånt här.
Det borde ju du veta. ― Andri har bara förstört allt.
Du behöver honom om du vill lösa fallet.
Och det ska göras snabbt.
Tre landsortspoliser utan resurser kan ju inte komma långt.
Det är annat om kavalleriet kommer och inte heller lyckas.
Jag löser det bara jag kommer mig dit.
Mycket står på spel, Trausti.
Stämmer det att kommundirektören också har dött?
Jag behöver den senaste väderleksrapporten.
Det här helvetet måste vara över snart.
Har du hört nåt från Andri? ― Nej.
Inget nytt om mordet på Hrafn? ― Nej.
Det var visserligen elavbrott ―
men det är svårt att tro att ingen har sett nåt.
Det är sant.
Om vi nu antar att Kolbrún dödade honom ―
på grund av familjevåld:
varför göra det nu genast efter mordet på Geirmundur?
Kan det vara en slump? ― Nej. Det måste finnas en koppling.
Kanske morden inte alls hör ihop.
Hej. ― Ska vi gå ut?
Hej, María. ― Jag beklagar.
Hur går det för dig?
Det är obegripligt. Jag fattar ingenting.
Märkte du om Hrafn var annorlunda på sistone?
Nej.
Han lär ha grälat med Geirmundur Jónsson.
Vet du nåt om det?
Nej.
María verkar väldigt uppriven.
Hrafn var som en far för henne.
Jag trodde att Leifur var hennes far. ― Jo, men det är komplicerat.
På vilket sätt?
Hon kom till genom ett sidosprång och har aldrig kallat Leifur pappa.
Är det här ni gömmer er?
Folk har samlats i kyrkan.
Vi vill hålla en liten andakt.
Jag tänkte att du kanske kan säga några ord, Andri.
Jag? ― Ja. Folk vill ha svar.
Du känner dem bättre, borde inte du tala till dem?
Du ska göra det här. ― Folk är helt ur balans.
De vet ingenting. ― Vad ska jag säga?
Att allt är under kontroll och de kan sova lugnt, eller vad?
De vill höra sanningen. ― Okej.
Vi har fyra lik ... Nej, tre. Ett har försvunnit.
Vi är insnöade och underbemannade.
Utrustningen är så usel att jag var tvungen att låna en bil.
Är det vad de vill höra?
Hellre det än ingenting.
God dag allesammans.
Vi har undersökt de här dödsfallen.
På grund av ovädret har polisen i Reykjavík ―
inte kunnat komma upp med sin utrustning.
Vi är ändå ganska hoppfulla.
Nej ...
Många har sagt att det här är som i en mardröm.
Så kan man nog säga.
Jag önskar att det vore en mardröm som vi snart vaknar ur.
Men så är det inte.
Sanningen är den att mördaren antagligen finns ―
här.
Det är en av oss.
Han tror att han skyddas av rädslan som han har försatt oss i.
Han tror att han lyckas vända oss mot varandra.
Men det ska inte lyckas.
Jag kan inte lova att det inte finns orsak till rädsla.
Men jag kan säga att vi är tre poliser ―
som gör allt vi kan. Vi gör vårt yttersta.
För att lösa fallet.
Låt oss knäppa våra händer.
Vi ber Herrens bön.
Var har du varit? ― Förlåt, jag fick inte kontakt med dig.
Är allt okej? ― Jag är inte säker.
Det kom en man i går kväll. Troligen från färjan.
Han slog sönder snögubben. ― Vad?
Han verkade orolig för flickorna. Frågade om de är i säkerhet.
Är de det? ― Ja.
Gå hem till dem och ta hand om dem.
Kommer du? ― Snart.
Ty riket är ditt, och makten och härligheten.
I evighet. Amen.
Hur mår du?
Jag vet inte.
Vägen är fortfarande avstängd. Ingen kan ta sig härifrån.
Vi kanske lyckas slutföra undersökningarna.
Hej.
Är allt bra?
Jag vet att ni gör ert bästa. Vi har inte fått några svar.
Vi vet inte när vi har el igen eller när vägen öppnas.
Förhoppningsvis i morgon.
När kan barnen gå till skolan igen? ― Det vet jag inte.
Och ungdomarna har brutit sig in i simhallen igen.
Visste ni det?
Jag tar hand om det.
Jag vet inte vad jag ska säga, Halldóra. Det är så här nu.
Du talade bra.
Äsch. ― Kan du inte ta beröm?
Andri!
Behöver du fortfarande min bil?
Den står vid kommundirektörens hus.
Okej.
Han är trevlig, den där Sigvaldi.
Ut härifrån! Upp och ut med er allihop!
Ni har varit här utan lov.
Hjörtur ...
Vad?
Var ni här hela natten? ― Ja.
Märkte ni inget?
Som vad, då?
Eldsvådan.
Vad har hänt?
Kommundirektören blev innebränd.
Kom er iväg.
Ut!
Ni hörde mig. Ut med er!
Väckning! Alla ska ut!
Hör du illa? Alla måste ut.
Förlåt. Jag talar inte isländska.
Fin kamera.
Är den din?
Vad heter du? ― Björn Weissman.
Weissman? Från Schweiz? ― Ja.
Du är eftersökt. ― Nå, här är jag.
Kameran ser bekant ut.
Jag har aldrig sett den.
Hjörtur ... ― Jag kommer.
Du ser trött ut. Försök vila lite.
Jag klarar mig.
De tar aldrig slut. Hemskheterna.
Nej. Det är inte trevligt alls. ― Precis.
Ser vädret alls ut att bli bättre?
Jag borde verkligen komma mig härifrån.
Jag vet inte.
Jag borde sitta på en massa möten.
Meddela mig sen.
Hej, Guðni.
Hej. ― Hej.
Sätt er. Får det vara kaffe?
Nej, tack. ― Nej, tack.
Träffade du Geirmundur här på hotellet? ― Ja.
Visste du att han grälade med Hrafn på parkeringen? ― Nej.
Har du nån aning om varför Hrafn och Geirmundur grälade?
Nej, det vet jag inte.
Jag vet bara att de inte kom överens.
Varför inte?
När Hrafn var polismästare ―
var Geirmundur ett problem. Han åkte in och ut ur fängelset.
I nåt skede gick han väl för långt.
På vilket sätt? ― Jag vet inte riktigt vad som hände.
Men i stället för att anhålla honom bad Hrafn honom lämna stan.
Han fick bråka nån annanstans.
Berättade Hrafn det här för dig? ― Ja.
Hrafn och jag är barndomsvänner.
När hände det här? ― Jag minns inte exakt.
Ungefär?
Kanske vid samma tid som Hrafn lämnade polisjobbet.
Jag minns inget sånt. ― Nej.
Han ville knappast berätta det för sin personal.
Nej.
Nej, knappast.
Vilket struntprat!
De där typerna tror att inget biter på dem.
Vinka! Rögnvaldur ser på oss.
Det är ganska obehagligt.
Som att ha en skyddsängel. ― Eller en fönstertittare.
Hej, gumman.
Jag såg att du kramade pappa.
Jag vet att du fortfarande älskar honom.
Eller hur?
Vuxnas ärenden är lite konstiga ibland.
Älskar du alltså inte mig och Perla heller?
Mer än nånting annat. Jag älskar er båda.
Varför frågar du det? Ni ska ju flytta med mig ...
þórhildur!
Kanske hon har rätt.
Ja. Beslutet var ju bara ditt.
Tack för att du säger det för hundrade gången.
Vad menar du? ― Det är ingen idé att döma mig.
Situationen blev ohållbar, så jag åkte.
Ge mig inte dåligt samvete.
Hör du. Ett äktenskap flyr man inte lättvindigt från.
Nej.
Men ibland har man inget val.
Kom med följande flyg.
Det var ingen överraskning.
Vi åker före. Vi ses där.
Medierna lurar på flygplatsen. Inte en lugn stund från gamarna.
Nu kommer vi oss åtminstone iväg.
Ska det äntligen lyckas?
Hej. ― Hej.
Jag hittade Weissman, schweizaren.
Jaså? När ska vi få elen tillbaka?
Bra. Var är han nu? ― I nån skamvrå, hoppas jag.
Har han gjort nåt? ― Han hade en jädrans fin kamera.
Det är gårdagens kaffe.
Den hade en blå rem.
Var det den som tyskarna hade förlorat?
Just den. Det fanns bilder i den.
Jag hittade nåt intressant.
Se här. En del turistbilder, men ...
Där är kvinnan.
Blå lagunen, Thingvellir, Reykjavík.
De kom inte med färjan. ― Nej, de var på väg till Danmark.
De här har Björn fotograferat. Vänta nu.
Ser du? I bakgrunden.
Det är ju Sigurður och ... Hinrika!
Kan du spola tillbaka?
Känner du igen den där mannen?
Geirmundur.
Han var nog inte välkommen. Vi får tala med Sigurður.
Fråga tyskarna om de minns grälet. ― Ja.
Märkligt att se Geirmundur livslevande på video.
Ja. Han såg bättre ut förr.
Varför i all världen kom han tillbaka?
Varför ville han tillbaka hit, där alla hatar honom?
Nåt måste ha lockat honom.
Det ordnar sig nog. Kommer du och bor hos oss?
Han dog inte ensam. Du var hos honom.
Alla är inte lika lyckligt lottade.
Jag beklagar, min vän.
Beklagar sorgen.
Försök vila, Siggi.
Det har hänt så mycket hemskheter.
Nej.
Jag är inte alls trött.
Leifur och Guðni är där. ― Parkera en bit ifrån.
Onödigt att anmäla vår ankomst.
Kan du ta ut hunden i bilen?
Du behöver inte gå för vår skull.
Lyssna på Leifur. Siggi, du borde vila.
Kan ni lämna mig i fred? ― Är inte allt under kontroll?
Jo.
Allt är under kontroll.
Ni kommer ganska olämpligt. ― Tiden är aldrig lämplig.
Vi var precis på väg.
Sköt om dig, Siggi.
Var var du när branden bröt ut?
Han var hemma med mig.
Vi var hemma tills det meddelades ―
att Guðmundurs kropp hade förts hit.
Du och Hrafn kom inte överens.
Det berodde inte bara på din pappa, eller hur?
På fjället i går sa du: "den jäveln dök upp".
Och att du inte hade nåt alternativ.
"Den jäveln dök upp."
"Den jäveln."
Var det Geirmundur?
Siggi!
Jag har precis mist min far. ― Du måste tala med mig.
Vilken soppa.
Om ni tänker anhålla min man, så gör det nu.
Vi ska inte anhålla nån. Vi söker bara svar.
Ni kunde vara lite finkänsligare.
Vad är det där?
Kan du förklara det där?
Du och Geirmundur grälar samma dag som han försvann.
Alltså ...
Siggi ... ― Nej.
Siggi ... ― Nej!
Jag mår inte bra.
Sigurður!
Han tog geväret som stod i farstun!
Helvete också!
Vänta här, vännen.
Kolbrún, jag beklagar. ― Tack detsamma.
Han var en bra man. Jag är skyldig honom mycket.
Du är inte skyldig honom nåt.
Kom och hjälp till i köket.
Vi måste behålla kameran.
Han är inte här.
Andri? ― Kom till hamnen. Vi söker Sigurður.
Han har ett gevär.
Hej. ― Sigurður åkte iväg med båten.
Han har ett gevär.
Tack. Andri! Rögnvaldur såg Siggi åka ut med båten.
Jag hämtar gummibåten.
Du tog god tid på dig.
Trevlig liten stad. Mycket att se.
Jag hittade ingen snögubbe. Flickorna kan vara var som helst.
Siggi ...
Sigurður ... Ta det lugnt.
Siggi ...
Ge hit geväret. ― Lägg ned vapnet.
Kom inte närmare!
Vad gör ni här? Kom inte närmare!
Gör inget dumt nu.
Det är inte laddat.
Lugna dig. ― Jag sätter handfängsel.
Jag har honom.
Översättning: Annica Törmä Yle